Затям
![Затям](https://s.poembook.ru/theme/fc/e6/0c/d16121ef62f72e6d5b0f1ebe70ab70b7f36b0b7f.jpeg)
Аудиозапись
Відбитки слідів наших змиють прийдешні дощі,
Відлуння імен проковтне лункий гомін віків.
Усе, що лишиться із нами - це досвід душі,
Що сплетений з різноманітних земних почуттів.
Цей вузол емоцій зав’язаний нашим життям -
Єдине майно, з яким пустять нас за небокрай.
Ці десятиріччя суцільних комедій і драм,
Мов бібліотеку у вічності шафу складай.
Тут радість і горе у сотнях товстезних томів,
Це ти їх щомиті завзято докупи складав.
А те, що моралі у них віднайти не зумів,
Воно і на краще: мораль - для марудних вистав.
Тому не жадай ти отримати славу в людей,
Вона швидкоплинна, мов хвиля, - нахлине й нема.
Ба навіть якщо виймеш серце ласкаве з грудей,
Почуєш свій вирок жорстокий, що скаже : "Дарма!"
Дарма винуватити долю, природу й себе,
Дарма намагатись поміряти вічність життям,
Ти - згусток емоцій, і поки час тіло скубе,
Або запиши, або вивчи, й добряче затям:
Відбитки слідів наших змиють прийдешні дощі,
Відлуння імен проковтне лункий гомін віків.
Усе, що лишиться із нами - це досвід душі,
Що сплетений з різноманітних земних почуттів.